Vaadates koolide ehituslikku välimust, need on võrreldamatud,
kui võrrelda teie koole meie omadega...
Ka meil on selliseid koole Etioopias nagu teil Eestis,
kuid need on mõned erakoolid,
kus käivad õppimas rikaste vanemate lapsed.
Õpetaja : Loomulikult ma ei saa öelda,
et meil on palju õppematerjali, mida klassis kasutada,
lihtsalt laste jaoks välja panna, kui me neid õpetame.
Õppematerjalidest on puudus, raamatukogu on suhteliselt tühi,
võin isegi öelda, et seal on vaid mõned raamatud.
Nendest ei piisa.
Meil on õppematerjalide puudus, näiteks õpikute puudus.
Meil on raamatukogu, kuid meil pole seal eriti raamatuid.
Need õpikud on väga vajalikud nii õpilastele kui ka õpetajatele.
Juhendavaid abimaterjale pole piisavalt,
kuid õpetajatena me püüame vastavalt oma teemale luua oma materjalid,
kuid sellest ei piisa.
On asju, mis tuleks osta kuskilt hulgilaost,
mida saaksime kasutada või õpilaste jaoks välja panna.
Muideks, õpetamine ei ole lihtsalt rääkimine.
Õpilased ei tohiks olla passiivsed osavõtjad.
Meil tuleb midagi õpetada ka praktiliselt,
kuid see pole abimaterjalide puudumise tõttu võimalik.
Niisiis see on meie õpetamise/õppimise protsessis suur probleem.
Meil on raamatukogu,
kuid sellest raamatukogust õppimiseks ei piisa,
sest meil on vaid kaks raamatukogu,
kus mõlemas pole piisavalt raamatuid
ning raamat antakse lugemiseks vaid üheks tunniks...
üheks tunniks, mille järel saab raamatu järgmine õpilane.
Jah, meil on linnas ja maal kokku 447 kooli,
ühest Wolayta regiooni otsast teise,
teenides rohkem kui 1,7 miljonit inimest.
Koole meil on ja koolid on üldiselt head,
kuid esineb ka puudusi.
Arvan, et ehituse kvaliteet peab olema hea igal tasemel,
kuid mõned koolid on meil kehvema kvaliteediga.
Ja see pole ainus probleem,
vaid puudus on ka koolidest endist.
Lähtuvalt kogukonna vajadustest on koole liiga vähe.
Nendest 447-st koolist ei piisa.
Koole on rahvaarvust lähtuvalt juurde vaja.
Mõned on head ja mõned on halvad.
Näiteks riiklikud koolid.
Kõik riiklikud koolid on halvad,
sest valitsus ei maksa neile piisavalt
ning nad kunagi ei õpeta õpilasi väga hästi.
Meil on parimad standardid, õppemeetodid,
alustades kas või koolide füüsilisest välimusest,
meil on parimad standardid.
Peamine küsimus on, et kes järgib neid standardeid täiuslikult?
Võite märgata, et mõned omanikest, võiksin isegi öelda,
et enamus erakoolide omanikest on ärimehed.
Isegi neil endil puudub haridus.
Niisiis, nad näevad seda ettevõtmist nagu poepidamist.
Nende harjumuseks on teenida vaid kasumit.
Kuid haridustegevus pole nagu iga teine äritegevus.
Sul tuleb rohkem investeerida
ing sa ei teeni ainult raha – sa lood tulevast põlvkonda.
Seda nad ei mõista. Võin seda öelda.
Ma ei järelda, et kõik erakoolide omanikud on sellised,
kuid see paistab üldiselt silma.
On selgesti näha, kui palju on neid,
kes omandavad haridust.
Kui võrrelda seda koolide arvuga, siis see number on suur.
Ja valitsus teeb pingutusi,
et kõigile neile inimestele kvaliteetset haridust võimaldada,
kuid ka erakoolide tugi ja osalus on vajalik.
Meie riigis on hea haridus- ning koolituspoliitika.
Kogu praegune haridussüsteem rajaneb sellele.
Ning selle poliitika ellurakendamiseks
on meil olemas strateegiad, programmid, projektid
ning erinevat laadi tegevused.
Parim, mida valitsus teinud on, on toetada seda,
et need tegevused kättesaadavaks muuta.
Näiteks haridus meie riigis on kuni 10. klassini tasuta.
Vanemad ei pea oma laste õpingute eest tasu maksma.
Valitsus katab laste eest kõik hariduskulud
ning iga kooli tegevuseks eraldatakse
suur osa vahenditest valitsuse eelarvest.
On mõistetav, et kui kool kuulub riigile, siis on see avalik.
Võin öelda, et valitsusel lasub kohustus
võimaldada haridus igale inimesele.
Omades sellist motiivi,
või kui valitsusel on selline kohustus,
siis on arusaadav, et mida rohkem inimesi käib koolis,
seda vähem on kasutamiseks õppematerjale
ning seda väiksem on õpilaste efektiivsus.
See on märgatav.
Kui sul on klassis 40 õpilast või 20 õpilast, on vahe märgatav.
Õpetaja saab kontrollida igat õpilast, kui neid on klassis vähe.
Ma ei usu, et see madalam kvaliteet on vältimatu.
Me püüame, valitsus püüab sellest probleemist üle saada.
Kas rääkisin teile, et valitsus tegi väga head tööd
"Teadlikkuse tõstmise programmi" raames?
Inimesed saadavad nüüd oma lapsed kooli.
Oleme selles staadiumis.
Nüüd on fookuses hariduse kvaliteedi tõstmine.
Meie eesmärk on tõsta hariduse kvaliteeti.
Selle saavutamiseks teeme kõvasti tööd
ning saavutame selles valdkonnas ka väga häid tulemusi.
Füüsika, matemaatika ning keemia on minu jaoks rasked,
sest me õpime inglise keeles. Me ei õpi oma emakeeles.
Selliste õppeainetega nagu kodaniku- ja ühiskonnaõpetus,
geograafia, bioloogia, nendega saan ma hakkama.
Pole oluline, kas nad on head või mitte!
Mida me neilt ootame on see,
et nad oleksid võimelised ennast inglise keeles väljendama.
Meie riigis, kui minna Addisi,
praegusel ajal siis igal pool,
eriti aga algklasside tasemel,
antakse haridust nende sünnipärases keeles.
See tähendab, et õpilased õpivad oma ülesandeid oma emakeeles.
Näiteks, Volaitas õpivad lapsed algklassides volaita keeles,
kui minna Sidamasse, kus on üks teine, lõunapoolne rahvas,
siis õpivad lapsed algklassides sidama keeles,
kui minna Amharasse,
siis õpivad lapsed algklassides amhara keeles.
Ja mujal antakse emakeelt kui õppeainet ka kesktasemel
ja ka kolledži tasemel ning ülikooli tasemel.
Seega õppimine oma emakeeles teeb ka praegu edusamme,
sest oma keele kasutamine, oma keele laiendamine
on üks nendest inimeste ja kodanike õigustest
vastavalt meie riigi põhiseadusele.
Seega, me tegeleme sellega.
Kuid laialdane inglise keeles õpetamine ja õppimine
ei ole meie praegune eesmärk.
See on aastate tagune praktika.
See võeti kasutusele meie praeguse haridussüsteemi loomise alguses,
kus me peamiselt tegutsesime inglise keeles,
kuid see pole meie praegune, vaid mineviku praktika.
Aga inglise keele kõrval arendame ka oma rahvuslikke keeli:
rahvuslikus keeles õpe kuni ülikooli tasemeni.
Meie põhiseaduses, mis on maa ülimaks seaduseks,
meie maa peamiseks seaduseks, räägitakse haridusest.
See deklareerib, et see on kõigi õigus.
See on üks põhiõigustest.
Igal lapsel soost olenemata on õigus saada haridus.
Seda esiteks.
Ja kui vaadata mõningaid teisi riigi seadusi
– meil on veel seadusi
– siis näiteks igal vanemal, igal hooldajal,
igal õpetajal on kohustus õpetada ja juhendada last,
kes on tema vastutusel.
See on kohustus.
Etioopias on haridusel suur väärtus.
Pean silmas väärtust, mille inimesed omistavad haridusele.
Pole teist võimalust sissetuleku saamiseks,
kui et pead vaeva nägema ning pead olema haritud.
Sinu teadmised on need, mis annavad sulle mingisuguse sissetuleku.
Koolis käimine on raske, sest see asub minu kodust väga kaugel.
Saab ka autoga (bussiga), kuid kui juhtub olema õnnetus...
nii on raske elada.
Enamusel juhtudest püüame ehitada kolledžeid või ülikoole,
kuid õppimine saab alguse madalamast astmest.
Ülikooliharidust võib omandada igal pool,
kui on olemas selleks vajalik baasharidus.
Seega, esmane vajadus on välja töötada
kvalifitseeritud algharidus Etioopias.
Hariduse omandamise suurimaks saavutuseks on õpilaste kooliskäimine.
See tähendab, et 15 või 20 aastat tagasi käis koolis
mitte rohkem kui 20% lastest
– kõikidest kooliealistest lastest käis koolis vaid 20%.
Kuid nüüd, üldiselt, käib algklassides
peaaegu 100% kooliealisest elanikkonnast, peaaegu 100%.
Ma näen andmeid.
Hariduse kättesaadavus on rohkem kui 95% kõigile,
eriti aga alghariduse valdkonnas.
Ma tean, et siin käivad kõik koolis,
ma tean, et kõik lapsed käivad koolis.
Kuid koolide arv on väga piiratud.
Sellest tuleneb, et koolid on ülerahvastatud,
mis ohustab tugevasti hariduse kvaliteeti.
Praegustest koolidest ei piisa.
Koolimaju on juurde vaja.
Sellepärast on olemasolevaid koole vaja laiendada
ning uusi juurde ehitada nii alghariduse
kui ka keskhariduse vajaduste katmiseks.
Praegustest ei piisa.
Juurdeehitustest ka ei piisa.
Loomulikult, minevikus meil ei olnud tasakaalu
linnas ning maapiirkondades asuvate koolide vahel.
Kuid me tegeleme selle tasakaalustamisega.
Ja sellepärast, olen seda ka varem öelnud,
on meil täna samal tasemel koole nii maal kui ka linnas.
Minu klassis on 47 õpilast.
Ning kõik need õpilased on väga tugevad õpilased,
see tähendab, et nad õpivad kõvasti.
Minu vanemad ja minu sõbrad,
kõik on õnnelikud, kui ma koolis käin,
sest koolis on, mida õppida.
Haridus on väga tähtis.
Sest kui sa oled haritud,
võid kõike teha ja sa saad eluga hakkama.
See tähendab, et sa võid elada ilma sõltumata,
sa võid elada iseseisvalt.
Ta ütles, et varem me ei pidanud haridust nii oluliseks,
aga nüüd, kui minu tütrest sai tubli ja tugev õpilane,
lõpetasin ka mina keskkooli ning sain diplomi, tema pärast.
Aga nüüdseks, mitte küll kõik,
aga siiski on inimesed haridusest heas mõttes teadlikud.
Just haridus on see, mis on hea,
sest ilma hariduseta pole meil võimalusi.
Ilma hariduseta ei saa tööd, ilma hariduseta,
ilma rahata, ei saa rajada perekonda.
Kui sa soovid meie maad aidata, siis selleks on palju võimalusi.
Üks võimalus on aidata uuendada meie koole
teiseks on võimalik varustada meie koole õppematerjalidega,
et konkreetse kooli õpilased võiksid saada kvaliteetse hariduse.
Ja samuti võid sa pakkuda meile oma teadmisi.
Võimalusi on palju, et kui sa soovid aidata,
kui sa soovid selle riigi heaks midagi teha,
just eestlasi silmas pidades,
kui sa oled sellest huvitatud,
on meie riigis võimalik hariduse edendamiseks
mitmel viisil kaasa aidata.
Suur väljakutse on õppematerjalide puudus,
näiteks meie koolide raamatukogud ei ole hästi varustatud
või hästi organiseeritud.
Õpikute puudus.
Eriti on puudu õpikutest erinevatele klassidele.
Ma soovin saada...
lennukijuhiks.
Ja ma soovin matemaatikat ja füüsikat väga hästi õppida.
Kõik riigi kodanikud peaksid saama võimaluse õppida.
See on üks riigi peamisi eesmärke.
Ja praegu me teeme selle nimel tööd.
Ainus viis vaesusest pääseda on hariduse kaudu.
Tulevikus ma soovin aidata oma riiki.
Ja ma soovin aidata haigeid!