Tahan tänada oma noort sõpra Pille-Riini Eestis eesõiguse eest teiega koos sellel üritusel olla.
Mina olen siin Michiganis, Ühendriikides. Sellel nädalal sadas siin lund, nii et veel on talv.
Aga täna tuli juba päike välja. Olen siin tühjas Pioneer Memoriali kirikus
– kirikus, kus mul on eesõigus nädalast nädalasse teenida
ja tore on mõelda, et Pille-Riin on saanud olla minuga kontaktis juba minu salvestatud jutluste kaudu.
Aga Eesti – olen hämmastunud! Mul pole olnud võimalust olla teie maal.
Läksin internetti ja tegin päringu “Räägi mulle Eestist!”.
Mulle avaldas muljet, et te olete üks internetikesksemaid rahvaid Euroopas.
Lugesin, et olete maailmas pressivabaduses kolmandad. Väga haritud 1,3 miljonit inimest.
See on muljetavaldav. Niisiis olen ühenduses teiega.
Ma küll ei tea, kas me oleme ühiselt inglise keele peal või tõlgite mu jutu, ma ei tea.
Aga olenemata keelest räägime südame keeles.
Ja mulle tõesti meeldib teie teema “Olla valgus, sära nagu…” Oo, see on hea!
Teie teemale mõeldes tuleb mulle üks salm pähe.
Tegelikult on selle taga veel salme, aga see salm on Ilmutuse raamatu 18. peatükist.
Piibli viimane raamat, Jumala raamat, kus tähelepanu keskmes on dramaatiline lõppvaatus.
Ilmutuse 18:1: “Pärast seda” – vana mees Johannes, mitte selline noor nagu teie, eakas mees, umbes 80-90ndais eluaastais,
kes oli pagendatud oma usu pärast, välja saadetud Patmosele – “pärast seda nägin ma veel teist inglit,
kellel oli suur meelevald, tulevat taevast alla, ning maailm läks valgeks tema hiilgusest.”
Ma justkui näeksin seda lugedes YouTube’i videot, kus on pime planeet
ja siis tuleb ingel alla otse Jumala trooni juurest.
“Maailm läks valgeks tema hiilgusest”. Maa ümber on nagu valguse vöö.
Lendasin kord Lõuna-Aafrikast tagasi Ühendriikidesse, kell oli umbes üks, varahommikul,
ja ma ei suutnud magada – teate küll, kuidas on lennukis olla – ja ma vaatasin välja oma väikesest aknast.
Pimedus, kõik oli must, ja siis hakkasin aeglaselt nägema, et lendan ühe linna kohale.
Mul pole aimugi, mis linn see oli.
Kogu linna elektrivalgustus, kõik need kollased, oranžid ja valged tuled, valgusemeri.
Midagi sellist kujutlen ma toimumas siin. See planeet, pime planeet, selliselt lahvatab valgeks.
Milline valgus see küll on! Inglid on nagu meie, inimesed, neil endil pole sära.
Sina ei sära, mina ei sära, inglid ei sära.
See kõik on kelleltki saadud. Seega see ingel, kes tuleb taevast, on kaetud Kristuse hiilgusega. Nii et kui Jeesus ütles: “Mina olen maailma valgus”, siis peab see olema Jeesuse auhiilgus, millest see planeet valgeneb.
Mõeldes Jeesusele ja teie teema sõnadele, arvan, et see on väga kohane sellele kolmanda aastatuhande põlvkonnale.
See on siin mäejutluses – mäletate, Jeesus Matteuse evangeeliumis ütleb, et mina olen maailma valgus –
aga mäejutluses ütleb Jeesus: “Teie… teie… olete maailma valgus”.
Kui vana sa oled? 15? 20? 25, 30, 35? Vanus ei oma tähtsust.
“Teie olete maailma valgus. Ei saa jääda märkamatuks linn, mis on mäe otsas.”
Siin ei teki kujutluspilt linnast päevavalguses. Ei saa just öelda, et üks linn päevavalgel oleks valgus.
Vaid kujutatakse nagu kottpimedas, südaöös olevat linna, mida sa näed endast 30 000 jalga allpool.
Seda ei saa varjata, see linn on nähtav.
Jeesus jätkab: “Nõnda paistku teiegi valgus” – teie olete maailma valgus –
“nõnda paistku teiegi valgus inimestele, et nad teie häid tegusid nähes ülistaksid teie Isa, kes on taevas.”
Nii et millegipärast Tema, kes ütleb: “Mina olen maailma valgus”, ütleb ka:
“Teie,” – mõelge oma teemale “Olla valgus, sära nagu…” – “teie olete maailma valgus”.
Olin mures - olen siin Andrewsi ülikoolilinnakus, meil on siin 3600 noort üle kogu maailma umbes 90 eri rahvusest
olin mures, kuidas saab Ilmutuse 18:1 juhtuda, kuidas saab see valgus levida kogu maailmas.
Oleme nii väiksed, meid on nii vähe Eestis, nii vähe siin Ühendriikides.
Kuidas valgus levib? Midagi siin toimub.
Lugesin kord ühte raamatut, ühe noore autori Malcolm Gladwelli oma, pealkirjaga “Läbimurdepunkt”.
Et väiksed asjad võivad mõjutada palju.
Oma raamatus uurib ta sotsiaalrevolutsiooni, kuidas sotsiaalsed ideed tungivad sisse,
kuidas kultuurilised muutused toimuvad, kuidas stiilid vahelduvad.
Ta ütleb, et sotsiaalrevolutsioon käitub väga sarnaselt epideemiale. Igaüks teab, mis on epideemia.
Mis põhjustab epideemia? Viirus.
Kõik, mida on epideemia tekkeks vaja, on üks pisike viirus, mis leviks sinult minule.
Külmetushaiguse viirus. Sina aevastad selle välja ja see viirusekene maandub minul.
Kui viirus maandub pinnasele, kus ta saab kinnituda; kui viirus saab kinnituda, saab alguse see, mida nimetame geomeetriliseks jadaks.
Teie, kes olete matemaatikud, teate, mis on geomeetriline jada.
Viirus maandub ja see üks viirus kahekordistub – saab kaks. Natuke aega läheb mööda ja siis saab neli.
Veel läheb aega mööda ja siis saab kaheksa, siis kuusteist ja nii edasi ja nii edasi.
Selliselt viirused paljunevad, nad taastoodavad end, kahekordistavad, neljakordistavad.
Malcolm Gladwell ütleb, et samuti toimub sotsiaalrevolutsioon.
Kui on vaid üks noor, kelle idee on elujõuline, kel on kirg seda teha; läheb vaja vaid üht noort, Eestis või siin Ühendriikides, vaid üht noort.
Kui ta suudab kontakteeruda kellegagi, kes on vastuvõtlik, kes ütleb:
“Ma võtan kuulda, mida sa ütled”, saab sellest algus kogu protsessile just nagu epideemia puhul. Ja idee levib.
Malcolm Gladwell illustreerib seda järgmiselt. Võta lihtsalt üks valge paberileht.
Siin ongi paberileht.
Malcolm Gladwell küsib, et kui murran selle paberilehe pooleks, siis kas selle lehe paksus on nüüd kahekordne?
Muide, see pole mingi trikiga küsimus - vastus on jah.
Nüüd murran seda veelkord. On selle paberi paksus nüüd neljakordne?
Vastus on jah. Voldin jälle.
Ja nüüd küsib Malcolm Gladwell: mis sa pakud, mis selle paberi mõõtmed oleksid, kui ma voldiksin seda 50 korda?
50 korda – võimatu! ütleksite te. Kui ma voldiksin seda 50 korda…
Ma olin koos oma sõpradega palvegrupist ja küsisin, mis te arvate, mis selle mõõtmed oleksid, kui ma seda 50 korda voldiksin?
Üks sõber ütles, et 3 tolli. Ei. Teine, et 10 000 miili – ei.
Vastus on: kui sa võtad ühe paberilehe ja voldid seda 50 korda, siis see ulatub Maalt Päikeseni.
Ja kui voltida 51 korda, mis sa arvad, palju siis tuleb? Ja see on: Maalt Päikeseni ja tagasi.
Seda nimetatakse geomeetriliseks jadaks.
Muide, keegi saatis mulle elektronkirja kaheleheküljelise matemaatilise selgitusega, et see vastab täiesti tõele.
See algab väikselt, lihtsalt üks voltimine, polegi nagu midagi, ainult kaks inimest siin.
Aga igaüks meist saab viiruseks, me kinnitume ja siis saab neli, siis kaheksa.
Kui ma taipasin geomeetrilise jada põhimõtet, siis mulle järsku koitis, et see, mida Jeesus ütles, saab toimuda
kui meil on üks noor inimene Eestis, kes seisab kompromissitult Issanda Jeesuse eest.
Kas oled oma koolis, kolledžis või töötad, vahet pole.
Üks noor inimene, kes kompromissitult on Issanda Jeesuse poolt.
Läheb vaja vaid seda ühte jüngrit-viirust ja keegi veel näeb – nagu teie moto ütleb –valgust, et see valgus särab.
See keegi saab tõmmatud selle valguse poole.
Sa suhtled, midagi kinnitub. Nimetatame Teda Pühaks Vaimuks, kes liigub sinust sellesse kaaslasesse, sõpra, kolleegi, naabrisse, klassikaaslasesse.
Tekib ühendus. Nüüd on kaks.
Neist mõlemast saab valgus, nad liiguvad välja maailma ja nemad kinnituvad.
On neli. Ja nüüd nemad… ja on kaheksa. Geomeetriline jada.
Nii et Jeesus ütles: “Mina olen maailma valgus” ja lõpuajal, Ilmutuse 18:1, tuleb taevast valgus ja maailm läheb valgeks nagu tuledes särav kesköine linn 30 000 jala kõrguselt vaadatuna.
Planeet on nüüd tuledemeres.
Nagu Kristuse Vaimu sära. “Mina olen maailma valgus” ütles Jeesus, ja sina, ma ütlen sina, ole üks valgus.
Enne kui ma lõpetan, ütlen sulle seda: sina ei saa olla valgus nii kaua, kui sa pole ühendatud Valgusega.
Sul tuleb olla Jeesusega. Pidasime nüüd Eestis maha selle kokkusaamise ja asi tehtud. Ei.
Võti on selles, et pead igal päeval olema ühenduses valguse Allikaga.
Veel 30 sekundit, et anda sulle moodus, kuidas justnimelt igal päeval olla valguse Allikaga.
Nüüd siis see, mida teha.
Ma tahan, et võtaksid oma Piibli ja koondaksid tähelepanu neljale raamatule – evangeeliumitele,
Matteuse, Markuse, Luuka ja Johannese evangeeliumile.
Vali enda jaoks üks evangeelium. Vali üks neist, minul on praegu Luuka.
Vali evangeelium, liigu aeglaselt läbi Jeesuse elu kirjapaneku.
Loe üks lugu päevas. Üks lugu päevas – mitte kolm, mitte neli, mitte kolm peatükki, isegi mitte üks peatükk, vaid üks lugu.
Võib-olla kolm, võib-olla kaheksa salmi pikk.
Üks imetegu, üks tähendamissõna, üks õpetus, üks pildike. Sa loed loo päevas.
Ainult 20 minutit – kogu see läheb sulle maksma vaid 20 minutit. Sul on see aeg, usu mind.
Üks lugu – seda on võimalik lugeda läbi 30 sekundiga, aga loe üha uuesti, kuni see elustub.
Loe seda uuesti. Esimesel korraga näeme.
Kõik, millega tegeleme, “on ekraanil” – meie nutitelefonid, tahvelarvutid, arvutid, kõik.
Oleme väga nägemisaldid, seega esimese korraga näeme.
Teise korraga niiöelda kuuled seda, kolmanda korraga haistad…
Sinu peas käib nagu DVD, film sinu mõtteis.
Sa vaatad Jeesust, kaamera on koguaeg Jeesusel, mitte kordagi sinul, vaid koguaeg Jeesusel, sa vaatad Teda.
Siin on küsimus, mida küsi – ära unusta, küsi – mida see räägib minu Igavese Sõbra, Universumi Kuninga kohta?
Mida see Temast räägib? Istud seal ja mõtled “Jumal, kuhu Sa mind selle looga juhid?”
See võib olla tuntud lugu, aga täna on uus päev, ära püüa esile tuua, mida see sulle siis ütles, kui sa seda viimati lugesid.
Täna on Kristuse Vaimul sulle uus sõnum.
Kui sa mõtled “mida see mulle tähendab”, siis kohe, kui saad mõtte kätte, pane kõrvale oma Piibel
ja võta sülearvuti või tahvelarvuti, nutitelefon või vanamoodsalt paber ja pliiats ning kirjuta kiri Jeesusele.
Pole vaja aadressi, lihtsalt kirjuta. "Armas Jeesus!
Vaatan siin just Peetrust tormis; nende kalapaat vintskleb kesköösel välgusähvatuste valgel üles ja alla.
Jüngrid on kindlasti uppumas.
Just vaatasin Peetrust, kes nägi Sind nagu tonti, vaimu tulemas üle raevuka Galilea mere.
Ma vaatan Peetrust, näen teda hüppamas paadist välja.
Ma näen teda kõndimas vee peal, näen Sind kutsumas: “Tule Minu juurde!”
Ilmselgelt pole torm Sinu jaoks liiga tugev, liiga ähvardav. Sa kõnnid keset tormi.
Armas Jeesus, minu elus on just praegu torm ja ma näen Sind, kuulen Sind mind üle tuule ulgumise kutsumas: “Tule, poiss, tule, tüdruk, tule minu juurde!”
Just seda ma tahaksin, et oleksin tormis kutsutud: “Tule mu juurde!”
Aga, Jeesus, ma näen, et Peetrus pööras silmad Sinult ära ja nägin teda otsekohe vajumas.
Mu palve on: palun hoia mu silmad Sinul kogu selle päeva! Aamen.”
Üks kirjake. Ma luban sulle, sa ei unusta seda päeva jooksul.
Kui ma tuleksin su juurde kell 3 pärastlõunal ja küsiksin, mida sa kirjutasid, teaksid sa kohe.
Seega, kui sa tahad olla üks valgus, pead sa olema koos Valgusega.
Igal päeval koos Jeesusega. Ja siis saab see tõeks ka Eestis.
Nagu ütles suur kristlik reformaator John Wesley:
“Anna mulle 30 meest, kelle ainsaks kartuseks on pattu teha ja kelle ainsaks armastuseks on Jumal, ja ma pööran maailma pea peale.”
Jumal ütleb teie väiksel kokkutulekul:
“Anna mulle 30 noort inimest, kelle ainsaks armastuseks olen Mina, ja kes vihkavad ainult pimedust, ja Ma pööran Eesti pea peale!”
Aitäh, et andsite mulle selle teiega koosolemise hetke.
Teadke, et teil on sõber Ühendriikides, kes just praegu palvetab teie pärast.
Pangu Jumal teie maa särama, sest teie olete täna tulnud kokku ühes Temaga.
Jumal õnnistagu teid!